PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pane prezidente.
Tohle bude důvěrný rozhovor. Jistě to chápeš.
Tvé image by uškodilo, kdyby ses se mnou setkal.
- Přesto se se mnou scházíš. - Nevypadáš překvapeně.
- Ani trochu. - Do Washingtonu jsem přijel kvůli tobě.
Věděl jsi, že tě v noci uneseme?
Věděl jsem, že tak či onak k tomuto momentu dojde.
Tohle je náš osud.
Vskutku?
Proč?
Sedíme tu spolu, ne?
Co chceš?
Abys mě vyslechl.
No tak. Tady jsem.
Býval jsi válečníkem.
Viděl jsi bolest války.
Zblízka.
Znáš cyklus dějin.
Krev za krev a tak dále.
Generaci za generací, až je z toho oceán.
Připravil sis proslov, koukám.
O to ti jde?
Řekni mi, proč jsi přišel.
Jak daleko bys zašel, abys nastolil tisíc let míru?
- Udělal bych cokoli, ale je to nemožné. - Je to nejen možné, ale velmi prosté.
Stáhni všechny americké vojáky.
- Odkud? - Odevšud.
- To myslíš vážně? - Přiveď je všechny domů.
Každého muže, každou ženu. Všechny.
Udělej to a bude na tebe vzpomínáno jako na prezidenta míru.
To je... skutečně naivní.
Naši vojáci jsou v zahraničí především proto, aby udrželi mír.
Stáhnout je by byla katastrofa.
Nebezpečné státy a skupiny by ihned zaútočily.
Tam, odkud jsem, před 100 lety
Evropané nakreslili čáry na papír a nazvali je hranicemi.
Amerika tyto hranice prosazuje a povzbuzuje tím brutální diktátory.
- Víš, že mám pravdu. - Nemůžeš vinit USA
- z činů jiných vůdců. - Masakr v My Lai.
V No Gun Ri. V Azizabadu.
V Hadíthe.
Abu Ghraib.
Vaše síly nejsou vždy jen mírové.
Politováníhodné a izolované incidenty.
Naše přítomnost ve světové politice měla vždy stabilizující funkci.
A vždy ji mít bude, to nemůžeš popřít. Jen jeden příklad.
Rusko na svých hranicích s Lotyšskem a Estonskem shromažďuje vojsko.
Stáhnout naše vojsko, povzbudíme Rusko, které by mohlo napadnout východní Evropu.
- To nemůžeš vědět. - Nepochybuju o tom.
- Dějiny mluví za vše. - Dějiny skončily. Nastal konec dějin.
Existuje pouze teď.
Asi nechápeš, co po mně žádáš.
- Chápu to velmi dobře. - Pak se musím ptát na tvé motivy.
- Mám jen jednoho Pána. - Víme o tobě víc, než si myslíš.
Cokoli víte, nic to nemění.
Svět čeká znovuzrození. Musíš přiložit ruku k dílu.
Nerozumím, čemu by to, co po mě žádáš, pomohlo.
Nevidíš, co přijde. Musíš věřit.
Jestli ne...
těžce za to zaplatíš.
To má být nějaká výhružka?
Varování.
To jsou ale bláboly.
Na něco se tě zeptám.
Říkáš si jakožto mormon Svatý posledních dní?
Ano.
Věříš v Boha?
Ano.
A tohle jsou ony poslední dny?
Ano.
Věříš, že během nich bude Bůh mlčet?
Že tě opustí?
Nebo věříš, že k lidstvu stále promlouvá?
Věřím, že k nám stále promlouvá.
Promlouvá k tobě právě teď.
Golšírí je trénovaný kouzelník?
Podle bratra byl nedobrovolně umístěn v psychiatrické léčebně v Teheránu.
- Kvůli čemu? - To právě zjišťuje jeden agent.
To je přesně to, co Collier hledá.
Zatím si to necháme pro sebe.
- Díky. - Kde jsi teď?
Pátrám dál.
WILLIAMSOVA UNIVERZITA
Ta spojitost mi uniká. Byl u nás jen jeden semestr.
Nevidím, že by měl cokoli s Wallacem. Žádné kurzy, žádné společenské kluby.
Žádné studijní skupiny.
- Nic. - Určitě?
Naprosto nezajímavé záznamy.
Dva začátečnické kurzy, jeden seminář o mezinárodních vztazích.
- Přijatelné známky. - O Golšírím už nic dalšího nemáte?
Navštěvoval pokročilý seminář,
kde je vyžadována závěrečná seminární práce alespoň na 40 stran.
Všechny je uchováváme v knihovně.
Takže máte kopii Golšírího seminární práce.
- Patrně. - Ráda bych ji viděla.
Hned, prosím.
„Transformační politika: Nová éra, “ Pajam Golšírí.
Golšírí, bude to tady.
Golšírí.
Mělo by to být...
přímo...
Tedy...
Hm...
Nějak nám tu chybí.
Nejspíš ji někam přesunuli. Nebojte, najdeme ji.
Ne, myslím, že nenajdete.
- Čau. - Čau.
Došla mi tvá zpráva.
Jo, promiň. Vím, že bylo pozdě.
To nic. Co se děje?
Myslím, že sám sobě lžu.
Jak to myslíš?
Prostě...
když jsem přestal předstírat, kdo jsem, myslel jsem, že všechno bude o hodně...
snazší.
Spousta věcí přece je.
Snažíme se to nějak zvládnout.
Ty a já.
To není odpověď na všechno.
To jsem nikdy neřekl.
Jsou větší věci než my dva.
Na to jsem zapomněl.
Určitě jsi v pořádku?
Potřeboval jsem se vypovídat.
Už musím.
Rád jsem si pokecal.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Ahoj.
Fakt se prošel po vodě?
Došlo k tomu daleko od nás. Kdo ví.
My jsme teď tady.
A před námi stojí problémy.
Ostatní uprchlíci, ti, které jsi vedl, a zbytek Palestiny...
Rád bych, abys na veřejnosti přečetl toto prohlášení.
Jsi hrdina, Džibrile...
Tvůj hlas může být mocný a vlivný.
Mám říct všechno tohle?
Prosím, pročti si to.
Věříme, že máme právo na suverenitu a právo na to nebýt okupováni.
Tohle je něco, co musíš pochopit...
Celý život jsi strávil v Jarmúku.
Musíme být uznáni jako národ.
Copak?
Nesouhlasíš?
Neumím číst.
Existuje jen jedna kniha.
Je čas odložit dětinské nesmysly.
Vím, že v noci byla v hotelu tajná služba.
Buď mi dáte prohlášení, co mi pomůže pochopit...
Je tady.
Lidi.
- Al-Masihu! - Máme na vás otázky!
- Jdeme. - Dělejte.
Prý máte spoustu otázek.
- Koho zastupujete? - Vážně jste šel po vodě?
Což nevěříš svým očím? Co jsi viděla?
Pro spoustu lidí to byl podvrh. Máte nějakou odpověď?
Jsem skutečný, jestli se ptáš na tohle.
Dotkni se mě, chceš-li důkaz.
Potvrzuji, že existuje.
- Jste demokrat, nebo republikán? - Nikam nekandiduji.
Proč vám říkají al-Masih?
- Protože se tak rozhodli mi říkat. - Jste Mesiáš?
Jsem posel.
Odpovězte na otázku.
Jste Mesiáš?
Jsem tu, abych započal nový svět.
- Líbí se vám D.C.? - Moc vágní.
AL-MASIH ODPOVÍDÁ NOVINÁŘŮM
Tvrdíte, že stojíte u bran nového národa. Metafora, nebo výzva ke konfliktu?
Není to metafora.
Proto jste sem všechny přivedl? Kvůli revoluci?
Já...
- Nepřivedl jsem je. Následovali mě. - Sémantika. Teď jsou tady.
Proč D.C.? Co tu chcete udělat?
Včera jsem mluvil s prezidentem Youngem.
- O tom, jak dosáhnout světového míru. - O čem přesně jste mluvili?
Proč nebyli pozvaní novináři?
Byla to konstruktivní konverzace.
O detaily budete muset požádat prezidenta.
- Proč byla vaše schůzka tajná? - Řekněte mi, že to není pravda.
- Neměl to zveřejnit. - Neřekl jste mi to?
Znal jsem vaši odpověď.
Musíme vydat prohlášení. Distancovat vás od toho cvoka.
Nevíme, co chce, ani kdo ho poslal.
- Budí to špatný dojem. - Na dojem kašlu.
Jsme na tahu.
Musím si pořádně rozmyslet, jak odpovím.
- Možná z toho vytěžíme něco dobrého. - Žertujete? „Dobrého?“
- Dal vám zlaté desky, co někde vykopal? - To jste přehnal.
Omlouvám se.
- Víte, že respektuji vaši víru. - Omluva se přijímá.
- Vydám... - Potřebuju víc času.
- Můžete jít. - Bílý dům je zjevně zaskočen,
tiskový mluvčí zatím odmítá situaci komentovat.
Tohle se vůbec nepodobá protokolu žádného prezidenta. Aby...
Jak se to sakra stalo?
- Kdo jste? - Agentka Rhymerová.
- Kde je Mathers? - Odešel.
- Golšírího sledujete vy? - Jo.
Jak je tedy možné, že se sešel s prezidentem?
Včera byl v jednom kole. Odešel z hotelu. Na pár hodin si ho převzala tajná služba.
- Kdo to věděl? - Jen úzký okruh.
Teď to ví pro změnu celý svět.
O prezidentovi jste mi neřekl!
- Já vím. - Víte, já...
Mohl jsem Vám připravit tu tiskovou konferenci.
- S více novináři, větším publikem. - Boží poselství se dostává do světa.
Chtěl jste, abych nás vedl z Texasu, a skončili jsme tady. Dobrá volba, ne?
- Ano. - V tom jste mi věřil,
ale teď... Už se mi nesvěřujete?
- Na tohle jsem tě nepotřeboval. - Proč ne?
Na co se teď ptáš?
- Jaká je má role? - To víš jen ty.
- A jak? - Modli se.
Mám se modlit? A ke komu? Nemáte být Bůh Vy?
Věříš tomu?
Pak poklekni, Felixi.
Co to děláte?
- Vracím se do Texasu. - Proč? Chtěli to po vás?
Ne. Byla to moje volba.
- Tady už nejsem k ničemu. - Ne, potřebuju, abyste tu zůstal.
Sledoval jste Golšírího, víte, s kým máme tu čest.
Ano, to vím.
Věřím Mu.
- Co Mathers zjistil? - Nic.
Nic? Na čem pracoval?
Co je to?
Záznamy všech hovorů z veřejných telefonů z Texasu do D.C.
- Na vaši žádost. - Máte to digitálně?
Dali mi to takhle.
Jste v tomhle vyšetřování jako host. Můžeme vás kdykoli odvolat.
- Je to pravda? - Jo, je. Proč myslíš, že ti volám?
- Tohle je diplomatická noční můra. - Byl jsem proti tomu,
- ale rozhoduje se sám. Jak dobře víš. - Mohl jsi mě varovat.
Na to už je pozdě.
- Je na čase, abychom to vyřešili my dva. - Co tím myslíš?
- Chceš, aby ten problém zmizel, Danny? - Samozřejmě.
Tak zařiď tajnou komunikaci s Izraelem.
Kouříš?
Tady jsou předražené.
Ne, díky.
Neřekls mi, že máš bratra.
Adara?
Před publikem dáváš proslovy, a když se nikdo nedivá, ztratíš řeč?
Není zločin mít bratra.
Nepopíráš, že máš bratra...
- rodiče? - Ne.
Takže...
- nejsi tím, kým předstíráš, že jsi? - Nic nepředstírám.
Dobře.
Jsi Pajam Golšírí?
Dříve mě tak oslovovali.
„Dříve mě tak oslovovali.“
Je to tvoje jméno, kurva!
Bože můj, ty jsi ale podvodník.
Ne? Tak se projdi po vodě.
Ukaž mi zázrak. Dokaž mi, že Jím jsi. Nebo jako Mojžíš rozděl vodu.
Ne?
Páni.
Zázrak zázraků.
Proč myslíš, že jsi pořád tady, Avirame? V Americe.
Kvůli památkám.
Dej vědět, až se vynadíváš.
A měl bys zavolat dceři.
Myslel jsem, že jsme se dohodli, že naše schůze bude důvěrná.
To se mi nehodilo.
Proč jsi mě chtěl znovu vidět?
Copak tě nenavštívil anděl?
Žádného jsem neviděl.
Neřekl ti o tom mocném a silném?
Nerozumím.
Už ses rozhodl, Johne?
- Potřebuju víc času na rozmyšlenou... - Čas nemáme.
Tak masivní vzestup hladiny je nebývalý a pro tuto chvíli nevysvětlený.
Meteorologové si s tímto fenoménem neví rady.
Podle Národní meteorologické služby za to možná může tlaková níže,
která způsobila nedávnou vlnu tornád v pobřežní Atlantské nížině.
Záplavy začaly brzy ráno.
Donutily statisíce obyvatel u pobřeží bez varování opustit své domovy.
Lidé neměli ani čas si sbalit.
Rozsah škod je zatím těžké posoudit,
ale odhaduje se, že dosáhnou alespoň 25 miliard dolarů.
- Co se stalo? - Rozbila se váza.
Jak?
- Kde jsi byla celé ráno? - Přemýšlela jsem.
- Tati, musím ti říct něco důležitého. - O co jde?
Víš, jak jsme s mámou loni jely do Austinu?
Rebecco. Ne.
Jela jsem tam kvůli potratu.
Prosím?
- O čem to mluvíš? - Otěhotněla jsem.
Bála jsem se, řekla jsem to mámě a ona mě tam odvezla.
Je to pravda?
- Tak je? - Ano.
Tys o tom věděla? Lhala jsi mi.
- Zatajilas mi to. - Bylo to tak lepší.
- Kdo byl otec? - Na tom nezáleží, tati.
Jak jsi jen mohla?
- Už se za to nemusím stydět. - Proč mi to říkáš teď?
- Felixi. - Ne, to na mě nezkoušej.
To mi to řekneš zrovna teď?
Jak mám stát vedle Něj, když teď vím... všechno tohle?
Má vlastní rodina...
Co mám dělat?
To je v pořádku, tati.
Za nic z toho nemůžeš.
Co tím myslíš?
Nepřišel kvůli tobě.
Ale kvůli mně.
Dovolali jste se Zelmanovi Katzovi. Po tom zvuku mi nechte vzkaz, prosím.
Tati, kde jsi? Pořád ti volám. Zavolej mi zpátky.
Na evakuačním seznamu vidím i tvoje město.
Bože, doufám, že tam už nejsi.
- Zavolám policii, jestli... - Schránka je plná
a nemůže přijmout další vzkazy.
Sakra práce.
NA FLORIDĚ POKRAČUJÍ EVAKUACE
Přiznáváte se k tomu dobrovolně?
Ano.
Proč? Proč jste to udělal? Proč jste ho nechal jít?
Protože je Mesiáš.
Prosím?
Chci mluvit s Ellie.
Kde sakra jsi?
Na tom nesejde. Pryč. Pracuju.
Pracuješ? Já slyšela něco jiného.
- Je fuk, cos slyšela. - Takže tě nesuspendovali?
Nevolám ti, abych se hádal. Chci mluvit se svou dcerou.
Ten tvůj krám ti už mimochodem odtáhli.
- Ahoj. - Ahój! Jak se má moje holčička?
- Tatínku! - Co všechno ses ve škole už naučila?
Nechodím tam.
- Proč ne? - Děláme nouzový cvičení.
Vážně?
Ale Ido mě naučil nakreslit kočku.
„Ido?“
Tak mu teď říkáš?
Jo, má to tak rád.
Vsadím se, že kreslíš ty nejhezčí kočky.
- Budeš mi je muset ukázat! - Přijedeš?
Dneska nemůžu, promiň.
Kdy se vrátíš domů?
Vrátím se domů...
- hned jak dodělám pár věcí. - Slibuješ?
Mám tě moc rád, princezno.
Já tebe taky, tatínku.
Jo... Mám zaměřenej jeho mobil.
Potřebujete další sprchu?
- Co? - Jsi ženatý?
Už ani nevím.
Asi bys to měl zjistit.
- A co ty? - K tomuhle nesmí dojít.
Proč ne?
Prostě nesmí.
Jsi ve stejnejch sračkách jako já.
Kdo jsi?
Budu tvá manželka.
Cos chtěla?
Vezměte si to. Nechci to.
Je tam všechno.
To je dobře.
Protožes ses na to pěkně vysrala.
Už mi nikdy nevolejte.
To jsi tak blbá, že mu věříš?
To nepoznáš, když někdo předstírá?
Je mi jedno, jestli to hraje.
Je to dobrý člověk.
O tom ty víš úplný hovno.
Puká mi srdce žalem pro ty, kdo byli postiženi.
Pominu-li materiální škody na infrastruktuře, živnostech, obydlích...
počet lidských obětí je ohromující.
Pro uvolnění prostředků jsem vyhlásil federální stav nouze.
Děláme, co je v našich silách. Pomodleme se a poprosme Boha...
o...
Přidejte se ke mně v modlitbě za ty, kteří jsou v nebezpečí.
Kéž nás v těchto těžkých časech vede a ochrání Bůh.
PREZIDENT NAVŠTÍVIL FLORIDU: MODLÍ SE ZA OBĚTI
Chtěla jsi se mnou mluvit?
Chci vědět, kdo doopravdy jste.
- Copak nevíš, kdo jsem? - Vlastně nevím.
A začíná mi to dost vadit.
Čeho se bojíš?
Proč jste si vybral mou rodinu?
Proč jsme tady s vámi?
- Kvůli vaší víře. - Naší víře?
Asi jsme obalamutili i my vás.
Víru lze nalézt na těch nejméně pravděpodobných místech.
To vidíte v mé dceři?
Víru?
Rebecca...
- je na začátku dlouhé cesty. - To mi nestačí.
Musím vědět, co s ní zamýšlíte.
Vždyť je ještě dítě.
Jsi jako matka lvice, Anno.
Chceš na nad ní držet ochrannou ruku, to chápu.
Ale brzy se z ní stane samostatný člověk.
Budeš ji muset nechat jít.
Co s ní zamýšlíte?
Bojíš se o svou dceru? Nebo sama o sebe?
Bojím se vás. Toho, co chcete.
Chci pouze to, co chce Bůh.
A co chce Bůh?
Potopu.
Překlad titulků: Jakub Doležal